OTPSQQFUGK
Co zeny umejí a muzi nevedí
Eduard Bakalár
4.10.2001
cz
(c) Palmknihy 2000, 2001

Copyright Information

This eBook file was generated by MobiPocket Publisher Personal Edition.

This eBook file is for personal use only and cannot be sold.

To generate eBooks to be sold or for corporate or public usage, please purchase the commercial version at : http://www.mobipocket.com

Co ženy umìjí a muži nevìdí

Eduard Bakaláø

Palmknihy - knihy do vaší dlanì

Co ženy umìjí a muži nevìdí

Sociální inteligence mužù a žen

autor: Eduard Bakaláø

Publikováno se souhlasem autora a redakce èasopisu
Vesmír [X1],
pøírodovìdeckého èasopisu Èeské akademie vìd [X2].

Zrcadlo internetového mìsíèníku Natura (http://natura.baf.cz/),

mail: natura@snisnet.cz

Èasopis vychází jednou mìsíènì, nové èíslo vycházi nejpozdìji tìsnì pøed koncem pøedchozího mìsíce.

Všechny èlánky jsou pøehlednì uspoøádány v knihovnì, která ètenárùm umožòuje vybrat si èlánky podle svého vlastního zájmu.

Pokusím se shrnout rozdíly v sociální inteligenci mužù a žen. Postøehy
rùzných myslitelù mne pøivedly k vymezení oblastí, v nichž se muži orientují
obtížnìji než ženy. Mluvím-li o mezerách ve schopnostech mužù, nemám na
mysli ty, které se mohou vyskytnout v jejich loveckých, váleènických i
øemeslných dovednostech, obchodu, vìdì, technice èi umìní. V tìchto oblastech
si totiž muži ve srovnání s ženami vedou lépe. Napøíklad jedna z našich
encyklopedií vypoèítává 1000 nejvýznamnìjších objevù a vynálezù, pøièemž
jejich autory je 992 mužù a 8 žen. Jinak je tomu se sociální inteligencí.
K té patøí znalost lidí, lidské povahy, lidských potøeb, motivù a slabostí.

Co patøí k sociální inteligenci mužù a žen

* komunikaèní schopnosti: a) dovednost získat, pøesvìdèit
lidi (vìdìt, jakými argumenty, sliby, jakým chováním je lze
ovlivnit), b) rozumìt tomu, co lidé øíkají, resp. co vlastnì chtìjí øíci,
napø. i neverbálními signály, c) ale také prohlédnout manipulaci a odmítnout
ji,

* schopnost pøedvídat jednání jiných lidí,

* schopnost rozeznat pøetváøku èi lež od pravdy,

* schopnost vcítit se do vnitøního stavu jedince
nebo i celé skupiny,

* znalost pøirozenosti èlovìka (tj. mít dobrý pøehled
o motivech, potøebách a hodnotách èlovìka, jinými slovy vìdìt, co lidmi
hýbe).

Uvedeme-li, øeknìme 14 jmen nejvýznamnìjších znalcù lidské povahy, pak
to jsou pouze muži: Šalamoun (asi 960 - 935 pø. Kr.), Sokrates (469 - 399
pø. Kr.), sv. Augustin (354 - 430), N. Machiavelli (1469 - 1527), W. Shakespeare
(1564 - 1616), F. Rochefoucald (1613 - 1680), J. Fouché (1759 - 1820),
F. M. Dostojevskij (1821 - 1881), S. Freud (1856 - 1939), Doylùv Sherlock
Holmes (1859 - 1936), J. Goebbels (1897 - 1945), E. Berne (1910 - 1970).

Pøesto jsou podle mého názoru lepšími praktickými znalci lidské povahy
v prùmìru ženy, i když to vùbec nezveøejòují (a možná právì proto). Potvrzují
to však nìkteré výzkumy z oblasti sociální vnímavosti i rùzné statistické
ukazatele.

Tak napøíklad ženy žijí déle, nehrnou se do politiky ani do války, dopouštìjí
se podstatnì (asi 6,5krát) ménì trestných èinù než muži. V rozvodových
øízeních si vedou velice úspìšnì. Zdá se, že z uvedených hledisek jsou
moudøejší, znalejší svìta, pomìrù a lidí, což mùže být kromì napø. genetického
programování dáno i vyšší mírou sociální inteligence.

Proè tomu tak je?

Pro zodpovìzení této otázky se obrátíme na evoluèní psychologii, která
nám mùže nabídnout hned dvì výkladové linie. Aplikace zákonù pøírodního
výbìru se totiž nutnì vztahuje i na výše zmínìnou sociální inteligenci,
resp. na její dùležité složky.

* Jedna linie souvisí se strategií reprodukèního
úspìchu jedince.

Mùžeme ji formulovat zhruba takto:

Aby muž pøežil a byl reprodukènì úspìšný (vèetnì výchovy svých potomkù)
musel být pøedevším dobrý lovec, váleèník, øemeslník, zemìdìlec, obchodník,
zamìstnanec apod. Sociální inteligenci potøeboval také, ale vìtšinou nebyla
jeho hlavní dovedností.

Aby žena pøežila a byla reprodukènì úspìšnou matkou, musela si hlavnì
umìt nalézt, zvolit a získat zdatného partnera. Pøírodní výbìr u žen posiloval
sociální inteligenci, zejména sociální vnímavost, nebo� tu žena potøebovala
k zhodnocení a výbìru nejen dárce kvalitních genù, ale i budoucího pøispívajícího
ochránce a zaopatøovatele (partnera, manžela). Nejlépe obojí najednou,
avšak uplatòuje se i "dìlený pøístup" (geny od jednoho, pomoc od druhého
muže). To bylo a je prioritou ženy.

* Druhá linie souvisí se strategií párování a s výbìrem
partnerù.

Ztotožòuji se s posledními a zcela pøesvìdèivými poznatky evoluèní psychologie
(Buss, 1999), že to jsou spíše ženy, které si vybírají partnera. Muži se
døíve domnívali, že je to naopak, a mnozí se tak domnívají dodnes. Ženy
pravidelnì hodnì vybírají a zvažují své dlouhodobìjší partnery. Muž, kterého
nakonec žena získá, bude nejlepším z tìch, kteøí jsou v jejím akèním teritoriu
k dispozici. Komu dá pøednost, budou-li se muži lišit mírou sociální inteligence?

V myšlenkovém experimentu uvažujme dva vyhranìnìjší typy mužù, kteøí
budou sice vyrovnaní v mnoha dùležitých ukazatelích - vìk, zdraví, atraktivnost,
socioekonomický status (tedy majetek a pøíjem) - budou se však lišit mírou
sociální inteligence.

1. typ (s nižší sociální inteligencí): Snaží se dobøe vydìlávat, tedy
i zaopatøovat, a je tvrdý, soupeøivý až otevøenì útoèný vùèi jiným mužùm.
Nevnímá alternativy k výše popsanému životnímu stylu, jeho cílem je získat
postavení, prestiž, bohatství a moc. Neanalyzuje motivy èi zámìry své partnerky
(s výjimkou její vìrnosti), nezabývá se pøedivem vztahù v rodinì, bere
je tak, jak jsou mu pøedkládány. Zabývá se spíše plány jak pøetrumfnout
protivníky. Nezamýšlí se pøíliš nad odlišným svìtem žen a jeho specifikami,
ani nad ženskými hodnotami, spíš je podceòuje.

2. typ (s vyšší sociální inteligencí): Snaží se dobøe zaopatøovat rodinu,
avšak jeho tvrdost mùže být oslabena respektem k právùm jiných, porozumìním
jejich situaci, popøípadì i soucitem. Vnímá širší souvislosti, což jej
vede k zvažování, popøípadì k uskuteènìní jiných životních stylù. Analyzuje
motivy a zámìry své partnerky a rozumí jim, má pøehled o pøedivu vzájemných
vztahù v rodinì, uplatòuje svùj vliv, chce rozhodovat. Zamýšlí se nad ženským
svìtem a jeho hodnotami, které by také chtìl užívat.

Pøíklon k partnerovi 1. typu slibuje ženì vìtší pøísun hmotných statkù
a ménì mocenského zasahování do pomìrù uvnitø rodiny. Ponechme na ètenáøi,
aby posoudil, kterému typu muže v historii lidstva dávaly ženy pøednost.
Zdá se, že poté, co se èlovìk narodí, nedostane se mu žádného institucionálního
výcviku v sociální inteligenci (ve srovnání napøíklad s tréninkem hygienických
návykù nebo matematiky).

Rodièe mají mnohdy do alespoò pøijatelné úrovnì sociální inteligence
daleko a èasto nemají ani potøebné pedagogické znalosti. Navíc matka, která
má sociální inteligence od pøírody více, nebývá k systematiètìjšímu tréninku
motivována a ani o nìm neuvažuje. "Uèení a výcvik" probíhá témìø bez výjimky
spontánnì a neuvìdomovanì.

Pøi výchovì èasto matky používají manipulaci a nepøejí si, aby dìti
porozumìly jejich pravým motivùm. Zpravidla si ženy pøejí mít své dítì
poslušné, tedy potlaèující svou touhu po samostatnosti, a snad ještì víc
mít v dítìti zdroj sebeocenìní. Matky tedy touží po tom, aby je dítì hodnotilo
pozitivnì a idealizovalo si je. A pokud jde o budoucnost, mùže se matka
v skrytu duše obávat, že se dítì rozpoznávající její motivy emoèních vazeb
èasem z jejího dosahu vysmekne úplnì.

Uèitelé ve škole si pøejí mít poslušné žáèky èi studentíky, kteøí se
nauèí, co mají, a nebudou jim pøíliš vidìt do karet, registrovat jejich
nedostatky a komplikovat jim život. Stát a jeho úøedníci si rovnìž pøejí
mít poslušného obèana vzhlížejícího k úøadùm s posvátnou bázní, a nikoliv
kritika, který by rozumìl mechanismùm moci, politiky a propagandy.

Zdá se tedy, že dùvody pro mezery v mužském uvažování a chápání existují.
Však také ještì bude o takových defektech sociální inteligence u mužù øeè.

Pøi práci s mužskou klientelou jsme identifikovali nìkolik takových
"slepých míst". Rùzní autoøi zabývající se mužskou èi otcovskou tématikou
upozoròují na další takové nedostatky mužského vidìní a uvažování. Jde
o pozoruhodnou a pøitom podivnì zanedbávanou tématiku, která by zasluhovala
dùkladnìjší pozornost. Vybral jsem z dostupné (avšak nijak reprezentativní)
literatury celkem 24 citací od 11 autorù a zkondenzoval volnì pøeloženou
pasáž o "slepém místì" do co nejstruènìjšího shrnutí. (Jde o 10 mužù a
1 ženu, 10 autorù tohoto století a jednoho autora století minulého, 10
autorù zahranièních a jednoho autora domácího, 8 autorù anglosaské provenience,
2 z nìmecky mluvících zemí a jednoho Èecha, pøièemž 8 autorù se zabývá
problematikou pøímo mužskou, 2 ženskou, 1 obecnì lidskou).

Bližší analýza ukázala, že shrnutí lze roztøídit do tøí okruhù: 1) požadavky
a tlak spoleènosti, 2) vztah k matce, 3) vyšší poslání ženy a její lepší
výbava.

Jde o první verzi této úvahy, která samozøejmì bude vyžadovat další
doplnìní a úpravy. Zdá se však, že tøi identifikované okruhy "slepých míst"
jsou základní a organicky propojené a že zùstanou zachovány i v dalších,
propracovanìjších verzí této studie.

Mezery v mužském uvažování a chápání

Požadavky a tlak spoleènosti: V historii lidstva pøežily spíše ty spoleènosti,
které dovedly muže využívat k zaopatøování, a� již prostøednictvím lovu,
války, zemìdìlství, výroby èi bìžné výdìleèné èinnosti. Vládci vždy své
mnohdy pøízemnì realistické motivy zakrývali iluzivním "vyšším posláním".
Nepotøebovali, aby si aktéøi nìkteré skuteènosti uvìdomovali.

* Muži pøedem nevìdí o dvojím standardu spoleènosti,
tj. že ve vìtšinì osobních, sociálních a právních problémù nedostanou tutéž
spoleèenskou a institucionální podporu jako ženy - nìkterým z nás to nedochází
ani potom. (A.R. Kipnis).

* Muži nevidí, že v roli, kterou jim spoleènost pøipravila,
jsou skrytì zamontovány pasti výèitek, jimž nelze uniknout, nebo� dìlají-li
jedno, jsou ženami kritizováni, že nedìlají to druhé; nevíme, že kritizujícím
jde o vyvolání pocitù viny. (H. Goldberg)

* Muži si neuvìdomují, že nevhodnì pøeceòují tìlesné
na úkor duševna. Nevíme, že by nám prospìlo více tvoøivosti, vnímavosti,
smyslnosti na úkor výkonu, sportu a rutinního sexu. (P. Lauster)

* Muži si neuvìdomují, že nevhodnì pøeceòují racionalitu
na úkor emocionality. Nevíme, že v mnohých situacích je lépe ménì logicky
argumentovat a více empaticky naslouchat. (P. Lauster)

* Muži si neuvìdomují, že potlaèují dùležité složky
života, zejména city a potøeby, které jsou považovány za nemužské (lítost,
smutek, závislost, nejistotu atd.). Nevíme, že dáváme pøednost tomu, co
pøedepisuje mužská role, pøed plnìjším duševním zdravím. (P. Lauster)

* Muži nevidí, že podbízivé oznaèení "pán všeho tvorstva"
zakrývá velmi smutný údìl služebníka. Nevidíme, že musíme dìlat hodnì vìcí,
které jsou v rozporu s našimi nejvnitønìjšími zájmy. (H. Goldberg)

* Muži u rozvodového soudu neznají jeho skryté mechanizmy,
rozložení sil a sympatií ani jiné dùležité vìci, dopouštìjí se mnoha zbyteèných
omylù. Nevíme, že pøecenìní tradièní logiky a podcenìní emocí a ženské
lsti vede k prohøe. (L. Kerpelman)

* Muži nevìdí, že jejich vysoce postavení bratøi
jsou neskonale dùvìøiví k líbivì zdùvodnìným žádostem (o finanèní podporu,
o zmìnu zákona, o doporuèení publikace) pøedstavitelek militantních feministek,
pøièemž nejsou schopni vidìt zhoubné dùsledky své podpory. Nebo se tito
vysoce postavení muži také mohou bát hnìvu tìchto žen. Nebo obojí. Nevíme,
že vysoká míra mužských hormonù vede u jejich nositelù k èernobílým emocím:
vùèi mužùm projevují rivalitu a ostražitost, vùèi ženám nastavují všeobjímající
náruè. (Ch. H. Sommersová)

* Muži si neuvìdomují, že hlavnì myslí na to, aby
partnerka nebyla nìjakým zpùsobem neš�astná (jakoby jejich vyšším posláním
bylo øešit všechny její problémy), a skoro vùbec ne na to, aby nebyli neš�astní
oni. Nevidíme asymetrii, že problém ženy nás zneklidòuje víc než náš vlastní.
(A.R. Kipnis)

* Muži vìtšinou baží po zprávách o ubližování ženám,
vùbec o nich nepochybují. Na druhé stranì nevidí utrpení jiných mužù, i
když ho sami zpùsobí. Cítí se povoláni do svaté války proti "nízkým pudùm"
jiných mužù a nevidí svoji bigotnost. (W. Farell)

Vztah k matce: Tento primární vztah pøedurèuje, abychom hledali a vidìli
u žen také nìco, co tam není, a zároveò nevidìli nìco, co tam je. Rozdíl
mezi naším vidìním a realitou je dán rozdílem mezi kvalitou vztahu matky
k nám (jako jejím dìtem) a kvalitou jejího vztahu k druhým lidem). Žel,
tento rozdíl muži vìtšinou nereflektují. A tak zpravidla vnímají partnerskou
realitu zkreslenì.

* Muži nevìdí, že své pùvodní hodnocení matky (oèima
malých dìtí vše dovedla) pøenášejí na jiné ženy a mají tendenci pøeceòovat
jejich vìdomosti, dovednosti a výkonnost. (Bakaláø 1))

* Muži nevìdí, že pùvodní zkušenost s matkou (která
je nikdy neopustila, ani když se rozvedla) pøenášejí na jiné ženy, a proto
nevìøí, že budou ženou opuštìni. Nevidíme signály konce vztahu (Bakaláø).

* Muži nevìdí, že pùvodní dùvìru k matkám (matky
je v zásadních vìcech skoro nikdy neklamaly) pøenášejí na jiné ženy a chtìjí
jim vìøit. Vìøíme, že nás ženy neklamou, že mluví pravdu. (Bakaláø)

* Muži si neuvìdomují, v jak nepøimìøenì velké míøe
jsou jejich životy soustøedìny do vztahu k ženì a jí definovány. Nevíme,
že kult ženy nám brání poznat svou vlastní, maskulinní podstatu a dosáhnout
samostatné identity (S. Keen)

* Muži jsou pøesvìdèeni, že ve vztahu k ženì èerpají
vše podstatné a dùležité (potvrzení sama sebe, energii, lásku, slast apod.),
nebo� nedovedou èerpat z jiných autentiètìjších zdrojù a neuvìdomují si
podobenství s upíry. Nejsme-li napojeni na ženu, máme pocit neúplnosti.
(A.R. Kipnis)

* Muži nevìdí, že i ženy mohou být klíèovými osobami
v pokraèování násilí, jak ukazuje studie krevní msty. Vìøíme, že násilí
perpetuují jen muži. (L. Watson)

* Muži nevìdí, že pokaždé, kdy ženì zaimponují svou
zdatností, nìjakou svou schopností èi dovedností, vyvolají v ní zároveò
i spodní proud nevole, zlosti a zášti z toho, že sama není taková a že
chce-li životní naplnìní, musí být na nìkom závislá. Nevíme, že horší stránky
2) lidské povahy pùsobí i u jinak milující ženy. (J.H. Moore)

Vyšší poslání ženy a její lepší vybavení: Také by bylo možno hovoøit
o využití úcty k mateøství jako nezpochybnitelného argumentu. Ženy se brzy
nauèí znát slepá místa mužù a využívají je stejnì jako spoleèenskou a institucionální
podporu, které se mohou vždy nadít. Jsou biologicky naprogramovány pøedevším
k propagaci svých genù, ostatní záležitosti pro nì nejsou již tak dùležité.
Kdo z mužù oèekává nìco navíc, bude zklamán.

Muži jsou biologicky naprogramováni k témuž, avšak i ještì k dalším
aktivitám. Vznik civilizace pøed 10 000 až 5 000 lety je podle nìkterých
autorù záležitostí mužských aktivit v rámci patriarchálního systému.

* Muži žijí v iluzi, že si své partnerky vybírají,
avšak ve skuteènosti je tomu naopak, stejnì jako u všech ostatních primátù.
(J.H. Moore)

* Muži si neuvìdomují cyklickou povahu života s takovou
plností a intimitou jako ženy, které rùzné biologické cykly zakoušejí ve
svém tìle. Nìkteré biologické stránky života mùžeme znát jen z doslechu.
(A.R. Kipnis)

* Muži nevìdí, že jejich práce pro partnerku, pro
rodinu je považována za samozøejmou povinnost, a stále oèekávají nìjaké
uznání - nevìdí, že upøímné uznání od partnerky nepøijde ani náhodou. (A.R.
Kipnis)

* Muži nevìdí, že se ženám nemohou trvaleji zavdìèit,
i když se o to stále snaží. Plasticky to tak ukázal A.S. Puškin v Pohádce
o rybáøi a zlaté rybce, a dále J.H. Moore srovnáním funkce hemisfér a integrovanosti
mozku. Nevíme, že stav plné spokojenosti nenastane nikdy. (Puškin, Moore)

* Muži nevìdí, že v dovednosti lhát, vèetnì lhát
ve vìci nevìry, jsou na tom hùøe než ženy, nevíme, že a) žena má mnohem
ménì výèitek svìdomí a b) že si lépe dokáže namluvit, že její konání je
správné. (J.H. Moore)

* Muži nevìdí, že je v jejich právech ženy zkracují
s celkem klidným svìdomím, nebo� vrozená ženská morálka øíká, že v ženských
rukou je - prostøednictvím pøíští generace - blaho lidského rodu, vùèi
nìmuž poci�ují závazek, vùèi jednotlivému muži však nikoli. Nevíme, že
naše zaopatøován vede k blahu pøíštích generací zprostøedkovanému agenturou
naší partnerky. (A. Schopenhauer)

Materiál o tom, co muži nevìdí, nabádá k zamyšlení. Pøál bych si, aby
prùkopníci tohoto mapování v budoucnu našli další, zatím netušené a o to
podstatnìjší souvislosti. Napøíklad nedávné zjištìní biologa D.H. Skuse,
související s výzkumem autizmu, ukazuje na existenci genu spouštìjícího
kaskádu dalších genù, které jsou odpovìdné za sociální empatii. Tento gen
má být údajnì u vìtšiny mužù vypnut... Uplatnìní poznatkù mùže být jednou
z cest k snížení míry lidského utrpení.

Poznámky:

1) Autor zde pouze shrnuje obecnì známé interpretace z rùzných typù
psychoterapeutické praxe do ucelenìjší podoby.

2) Nemusí vždy jít o horší stránky (pozn. pøekladatele).

Literatura autora èlánku:

Bakaláø E., Novák D., Nováková, M.: Prùvodce rozvodem pro všechny
zúèastnìné, Praha, Lidové noviny 1996

Buss D.: Evolutionary Psychology. The New Science of Mind, Boston
Allyn & Bacon 1999

Odkazy:

[1] Bakaláø, Eduard: Co ženy umìní a muži nevìdí. Sociální inteligence
mužù a žen. Vesmír 8/1999, roè. 78 (129).

[X1] Vesmír. Pøírodovìdecký èasopis Akademie vìd Èeské republiky.
Nakl. Vesmír spol. s r.o., Na Florenci 3, 111 21 Praha 1. Šéfredaktor:
doc. Ing. Ivan M. Havel, Ph.D. Jednatelé: Mgr. Ivan Boháèek, RNDr. Stanislav
Vanìk. [M1].

[X2] Akademie vìd Èeské republiky.

[X3] FTP server èasopisu Vesmír.

eBook Info

Identifier:

OTPSQQFUGK

Title:

Co zeny umejí a muzi nevedí

Creator:

Eduard Bakalár

Date:

4.10.2001

Language:

cz

Copyrights:

(c) Palmknihy 2000, 2001